HOŢII DIN MAGAZINE
Traducerea şi adaptarea: alpo Subtitrari-noi Team
- Cinci crochete. - Sigur, costă 450 de yeni.
- Cât? - 450 de yeni.
Un baros
are forma unui ciocan.
O lovitură a acelui lucru sparte orice sticlă în cioburi.
Cât costă?
Cam 2.000 yeni.
Scump.
- Dacă-l cumperi. - Poftim.
Gustos.
Magazinul ăla face cele mai bune crochete.
Ai dreptate.
E frig.
- Ce? - Am uitat de şampon.
Îl luăm data viitoare. E atât de frig.
Parcă o să ningă.
Da.
E din nou acolo.
Spune...
Ce e?
Unde e mama ta?
Să mergem.
Va fi şi mai frig.
Dar ea...
Vrei să mănânci o crochetă?
Nu poţi să aduci acasă ceva care să ne aducă bani?
Soţul tău nu se pricepe să aducă profit.
Shota, unde e şamponul?
Am uitat.
Cum te cheamă?
Ce?
E Yuri.
Cum se scrie Yuri?
Câţi ani ai?
Preşcolară.
- E atât de fragilă. - Îţi zboară unghiile.
După ce o hrăneşti, du-o acasă.
E atât de frig. O duc acasă mâine.
Nu. Nu suntem un orfelinat.
Dar uite, avem propriul nostru înger păzitor.
Nu arăta cu beţigaşele.
E dezgustător, bunico!
Scuipatul tău zboară peste tot.
Ţi-am spus să nu-ţi arunci unghiile la intrare.
Mai vrei una?
Trăieşti din pensia mea dar nu eşti de încredere.
Taci.
Eşti atât de slabă.
Hai să ne uităm la braţul tău.
Ce s-a întâmplat aici?
Am căzut.
Doare?
Hai să ne uităm mai bine.
Eşti plină de cicatrici.
Du-o acasă înainte ca poliţiştii să ajungă aici.
Are dreptate, nu mă pot implica.
Bunico, ţi se răcesc tăiţeii.
- Înainte? - Nu, la dreapta.
Poftim.
A adormit?
A primit o ofertă bună. A mâncat trei cochete.
Sun?
Nu, o las lângă uşă.
Va îngheţa.
În cazul ăsta...
O lăsăm jos, sunăm şi fugim?
Ca Moş Crăciun?
Asta spui mereu! Nu eşti niciodată aici!
- Ţi-am spus. - Eu am grijă de ea!
Mă duc să mă uit.
O ţii tu?
Naiba ştie cine e tatăl ei.
- Nu! - Taci!
Doare! De ce?
Nici eu n-am vrut-o!
Acum e şansa noastră.
E frig.
Atât de frig.
A făcut în pat.
Pute.
Spune că-ţi pare rău.
Îmi pare rău.
Destul. Taci.
Ar fi trebuit s-o ducem acasă aseară.
Poate.
Alea sunt ale mele.
Dar nu-ţi mai vin.
- Unde e cureaua mea? - Bine, ridică ambele braţe.
E atât de frig azi. Ar trebui să-mi iau liber.
Să trimit un email să spun că am răcit.
Uite-ţi cureaua.
Iese.
Torn acum.
Stai puţin.
Aruncă aia.
Uite aici, poftim.
- Unghia ta, ghinion. - Unghia mea.
Tot gunoi e.
Altul a fugit.
A fost Koga.
Nu, a trimis un email spunând: îmi dau demisia.
Oricum era inutil.
Când îl văd, îl bat.
Arată-mi braţul.
Multe cicatrice.
Durerea s-a dus.
Acum, cealaltă parte.
Bună!
Sunt Yoneyama, am venit să te văd!
Vin.
Hatsue, eşti acolo?
Fata asta...
Vin!
Vin.
Bună, mă numesc Yoneyama.
Pe cealaltă parte.
Pe aici? Sigur.
Bună, scuză-mă.
Vecina tău Kaneko...
s-a mutat într-un final într-un apartament.
Chiar dacă a avut trei copii maturi.
De asta n-am mai văzut-o în ultima vreme.
Hatsue, ar trebui să discuţi cu fiul tău.
Locuieşte în Hakata?
Te-a trimis vreun agent imobiliar?
Nu.
Ştiu cât de greu e...
pentru o persoană în vârstă să trăiască singură.
Câţi bani faci ca să mă faci să mă mut de aici?
E totul în trecut.
Nu mai schimb proprietăţi.
Doar copiii care nu pot învăţa acasă merg la şcoală.
Yamatoya.
Bună, domnule.
Am nevoie de un pachet de ţigări.
Se face atât de frig. E atât de frig.
Vreau Wakaba.
320 yeni.
Copilul nu arată ca niciunul dintre ei.
Chirurgie plastică?
Tatăl ar putea fi oricine.
Era o fată de companie.
Dar o ascunde,
- pretinzând că nu se pricepe în pat. - Uimitor.
Asta e pentru că m-ai ajutat de dimineaţă.
Nu trebuie, ne ajutăm reciproc.
Aş vrea şi eu ceva de băut. Aş vrea o limonadă caldă.
Nu vă fac cinste la amândouă.
Ce a fost? Febră?
Oreion, de la ceilalţi copii de la grădiniţă.
Şi tu ai oreion?
Nu am oreion.
O să iau şi eu.
Nu.
- Deja... - Tuşeşti?
Tuşesc?
Sunt acasă.
Shota.
Cum te-ai rănit?
Am căzut.
Te-ai ars.
Cine ţi-a făcut asta?
Mama ta?
Mama mea e drăguţă.
Şi îmi cumpără şi haine.
Atunci ce făceai afară?
Ce vei face?
Te întorci acasă?
Am luat şamponul.
Merit.
- Yamatoya are doar Merit. - Merit.
Nu fi aşa pretenţioasă.
Pare de parcă am răpit-o.
Nu e adevărat.
Nu am închis-o şi nu am cerut o răscumpărare.
Nu asta e ideea.
N-au raportat că lipseşte la poliţie?
Pariez că sunt uşuraţi că a plecat.
Totul e varză chinezească.
Varza chinezească e sănătoasă.
Absoarbe supa de carne.
Prăjitura cu gluten e gata.
Ce? Prăjitura cu gluten?
Uite.
Îţi place prăjitura cu gluten?
Vino aici.
E fierbinte.
E gustoasă?
Ai mai mâncat?
Cu cine?
Bunica.
Mai este.
Dacă o îndopi prea tare, o să ude din nou patul.
Poate dormi în patul meu.
Nu, eu dorm cu bunica.
Ce?
Ţine mâna.
Sare?
Asta te împiedică să uzi patul.
Haide, linge-o.
E sărată.
A lins sarea. Aşa vindecam problema asta.
Îmi sună ciudat.
- Jur că e adevărat. - O linge.
E acasă.
E frig, Shota.
- E frig. - E frig.
Te rog s-o închizi.
E bine, uite.
E rănit!
În cârje!
E beat?
Sunt bine. Sunt bine, nu.
Shota, ai făcut dezordine.
Pregăteşte nişte ceai.
Camera asta e bună.
Unghia ei a fost de rău augur,
dar m-ai forţat să merg la muncă.
Ce e? Nu poţi lucra o lună?
Pentru fiecare zi muncitorii primesc compensaţii, nu?
- Probabil... - Serios?
Serios?
Deci ar fi mai bine dacă l-ai rupe
decât să-l suceşti?
Nu mai glumi. Credeam că o să mor.
Primeşti compensaţii?
Mulţumesc.
E drăguţă.
- Bunica? - Cealaltă.
- Cumnata mea. - Mame diferite.
Deci, ai familie.
Credeam că eşti singur.
Aud asta adesea.
O să te învăţ cum, într-o zi.
Asta e preferata ta, prăjitura cu gluten.
Bunica ta era drăguţă?
Locuiai cu ea?
Acum e în rai.
Atunci uită de ea.
Îmi pare rău că ai aşteptat.
Mulţumesc mult.
Introdu codul.
1192, toată lumea ştie anul regimului Kamakura.
Spune-o în mintea ta.
Asta fac.
Nu, nu o faci. Nimeni altcineva n-ar trebui să afle.
De la ce e UBV?
Ucigaşă de bărbaţi virgini.
Cu ce te ocupi mai exact?
Ei bine...
Porţi o rochie tricotată care-ţi arată puţin laterala sânului tău.
Laterala sânului.
Asta e popular acum?
Face 3.000 de yeni. Studioul şi şi fata împart jumătate-jumătate.
Cât de bine poţi fi plătită doar pentru asta.
Şi tu eşti plătită.
Sunt plătită pentru daune.
- Daune? - Corect.
Pensia ta?
Corect, pensia mea.
Aşa cred, într-un fel.
Dl. Four?
- Da. - A ta.
Ar trebui să plec.
Era prăjitura ta cu orez?
De ce foloseşti Sayaka, numele mamei tale?
Cum adică de ce?
Eşti atât de rea.
La fel ca cine?
Bun.
Bună sincronizare. Încearcă din nou.
Aşa. Ai devenit pricepută.
Yuri, începi să te pricepi.
Ai întârziat la muncă azi.
E munca la comun azi.
Ce?
Nu ne pot plăti pe toţi, deci 10 dintre noi încep la prânz.
Deci, toată lumea e mai săracă.
Ceva de genul.
Încă n-am terminat.
Dar fără compensarea muncitorilor e foarte aiurea.
Foarte aiurea. Ce irosire să fiu atât de drăguţă cu tine.
Crezi că tipul ăla era în regulă?
Nu-i pasă de noi.
Sigur arăta bine.
Ce e asta?
Un ac de cravată.
E al tău.
Dar e fals.
E cu normă întreagă?
Da.
Atât de norocos să fie aşa.
Îl vrei?
Da.
Nu ţi-l dau.
Pensia bunicii e 70.000 de yeni pe lună, nu?
60.000 de yeni.
Norocoasa de ea,
ia toţi banii ăştia până moare datorită soţului ei.
Se dă importantă, de parcă ar câştiga banii ăia.
Avem grijă de ea.
E foarte frig.
- Bine ai venit acasă. - Am ajuns.
- Bine ai venit acasă, bunico. - Heleşteul era îngheţat.
Nu te putem lăsa să aluneci şi să-ţi fracturezi şoldul.
Unde e Aki?
S-a dus să-şi mişte sânii.
- Ce e ăsta? - Jeleu de fasole dulce.
Ieşi?
E frig, ar trebuie să-ţi mai iei ceva pe tine.
Ai grijă de Yuri, bunico.
Da.
Haide şi fă ce e de mâncare.
Până dimineaţă?
- Am stat trează toată noaptea. - Dormi.
- Ayu. - Da.
Ai rezervare pentru chat room la 3:30.
- Începi să aduni. - Trebuie să economisesc bani.
- Sayaka. - Da.
Un client se plânge că porţi doi chiloţi.
Dă unul jos.
Crezi că eşti prea bună pentru asta.
Nu, doar mi-e frig.
- Harumi. - Eu?
Fără degete în lenjerie, ai grijă.
Se poate închide locul ăsta din cauza ta.
- Corect. - Mulţumesc.
O iei prea în serios.
Taci.
- Tu urmezi, Sayaka. - Da.
Bună.
Azi e ziua ta liberă?
- N-am fost la muncă azi. - Şi eu am chiulit azi.
Dle. Four, îţi plac sânii nu fundul, nu?
Pentru că vreau să-ţi văd faţa.
Bine. Voi începe acum.
- Pauză. - Da.
Scuză-mă.
Aş vrea să prind un biban de mare.
Care e diferenţa între momeala clasică şi cea pivotantă?
Ţi le arăt pe cele pivotante.
Sunt atât de multe. Atât de complicat.
Mă bucur să ajut.
Momeala e un nume generic pentru momelile din plastic.
A ieşit bine, nu?
Yuri, şi tu ai făcut o treabă bună!
În acele situaţii,
trucul e să nu te panichezi şi să aştepţi ca angajatul să ia pauză.
Nu avem nevoie de ajutorul ei.
Asta numeşti distribuţia muncii.
Ce e asta?
Înseamnă exact cum sună,
împărţim munca.
Ne stă în cale.
Nu spune asta, e sora ta.
Nu e sora mea.
E sora ta. Yuri e sora ta!
Eşti sora lui, nu?
Nu e mare lucru.
Nu vorbeşte serios.
Se răzvrăteşte.
Cât poţi lua pe astea?
Cam 40.000-50.000 de yeni.
Cu astea, nu va mai trebui să muncesc luna asta.
Aki.
Ar trebui să contribui şi tu. Faci bani, nu?
Nu trebuie. Asta e înţelegerea ce am făcut-o, nu?
Îi vin toate ideile mari fiindcă o răsfeţi mereu.
Tu eşti cea cu ideile mari.
Îi furi pensia.
A fura nu e un cuvânt drăguţ.
Încearcă să mă furi pe mine dacă poţi.
Nimeni n-o poate fura.
Am un plan de asigurare.
Pentru că nu vreau o moarte singură.
Cum numeşti felul ăla de asigurare?
- Eşti atât de fierbinte, bunico. - Ai grijă.
Cos cu un ac, ai grijă.
A cui haine?
A micuţei fete.
S-a întâmplat ceva rău?
De ce?
Picioarele tale sunt mai reci decât de obicei.
Ştii totul, nu, bunico?
Ai noroc că ai un nas atât de frumos.
Crezi? Nu-mi place foarte mult.
Nu te holba la mine.
Yuri! Linge sare înainte să mergi în pat!
E chiar acolo.
Ce? De ce?
Ce se petrece? Sigur ţi-e frig stând aici.
Va veni acasă?
Îţi faci griji pentru Shota?
Nu e vina ta, Yuri.
Dar numele "fără moarte singură" pentru planul de asigurare?
Chiar dacă e abuzată de părinţii ei...
Te referi la Yuri?
Ar trebui să-şi facă griji mai mult de problemele ei.
Cu o mamă ce-şi doreşte să nu te fi născut,
de obicei, ai ieşi mai asemănătoare cu noi.
Ai dreptate.
Nu creşti să-ţi pese de alţii.
Ai dreptate.
Aici eşti.
M-am gândit eu.
E atât de frig.
Yuri e atât de îngrijorată,
te-a aşteptat la uşă tot timpul ăsta.
Nu-ţi place de Yuri?
Deci, ce e?
E mai nostim doar cu noi, băieţii.
Desigur că e.
Dar pentru Yuri, dacă ne ajută,
e mai uşor să locuiască cu noi.
Corect?
Ai înţeles?
Am înţeles.
Yuri ce e?
Sora mea.
Aşa e.
În cazul ăsta, eu ce sunt?
Sunt...
E în regulă. Spune-o, haide.
Încearcă să zici o dată. Haide.
O s-o fac, într-o zi.
Rahat, nu e corect.
Ei bine...
Bine, într-o zi, atunci.
Să mergem acasă, e frig.
Ai vândut undiţele?
Încă mai sunt aici.
Bine, atunci.
Ce, vrei să pescuieşti?
Ştii ce înseamnă "swimmy"?
Tatăl tău nu poate vorbi engleză.
Nu e pe engleză. E din manualul japonez.
Japoneza tatălui tău e chiar şi mai rea.
Swimmy e o poveste despre mai mulţi peşti mici
care au bătut un ton mare.
Ştii de ce?
De ce?
Probabil din cauză că tonul are gust bun, nu?
Nu cred.
N-am mâncat ton recent.
O să te mănânc cu totul!
Ce?
Ştiai că a fost un heleşteu aici?
Da.
Aparent, bunicul ţinea crapi în el.
Nu puteai ţine crapi într-un asemenea loc.
Sigur e una dintre poveştile trase de păr ale bunicii.
Ultima dată Juri a fost văzută pe 8 februarie.
Un vecin îşi aminteşte că a văzut-o jucându-se singură afară.
Lipseşte de peste două luni, dar părinţii ei
n-au anunţat lipsa ei la poliţie.
Chiar aşa a fost, Yuri?
De ce mă miroşi?
Nu.
Yuri e la televizor.
A fost raportată dispărută când
Protecţia Copilului a contactat poliţia.
De ce părinţii ei au spus minciună după minciună?
De ce i-au ascuns dispariţia
timp de două luni?
Poliţia îi interoghează
ca martori importanţi.
Poliţiştii cred că părinţii ei au omorât-o.
Ce? Deci, numele ei e Juri, nu Yuri.
Arată rău. Serios.
E prea târziu pentru asta.
Yuri, ascultă.
Poţi să ajungi singură acasă?
Nu poate face asta, e prea târziu.
Ce vei face?
Încerci să ajungi acasă?
Rămâi aici, bine?
Ce spui de Hana? Am vrut să numesc o fată aşa.
Hana?
Tot nu arată ca o Hana.
Să vedem.
Lin?
- Îl scrii ca un clopot? - Nu.
Ştii, cealaltă parte...
E scurt.
Gata!
Arăţi drăguţă!
- E o deghizare bună. - Arăţi atât de drăguţă.
Vrei o oglindă?
Arăţi bine.
O frumuseţe adevărată.
Arată bine.
Scurt, nu?
Ce crezi?
- E drăguţ. - E drăguţ.
Tu eşti drăguţă.
Părul tău e castaniu natural.
Sunt geloasă pe părul tău.
Ştii...
Mai am şi alt nume.
Care e?
Sayaka.
Îmi place Lin mai mult.
Şi mie îmi place Lin mai mult.
Eu sunt Lin.
Bună, eu sunt Lin.
Îmi place.
Bărbatul te-a salvat, nu?
Îţi plac mătuşa şi bunica?
Deci, o poţi suporta?
Pot.
Eram sigură că va dori să meargă acasă.
Crezi că... ne-a ales pe noi?
De obicei, nu-ţi poţi alege părinţii.
Dar apoi, poate e mai puternică atunci când îi alegi singur.
Ce e?
Ce e...
Legătura.
Şi eu te aleg pe tine.
- Uimitor. - Nu?
- Fă asta din nou. - Din nou?
Shota!
Eşti atât de grozav, tată!
Eşti copil?
Taci.
Spune-mi.
Ce?
Când tu şi Nobuyo...
o faceţi?
Nu mai avem nevoie de asta.
E adevărul.
Suntem...
legaţi în inimile noastre, nu aici jos.
Termină.
Sună ciudat.
Cum crezi că suntem legaţi?
Prin bani.
Normal.
Dar nu suntem normali.
Eşti atât de grozav, tată!
Una normală e în regulă.
Lin ai fost pe plajă?
Dar tu?
Ce? Sigur, cred că da.
Crezi că da.
Intru.
Arată atât de drăguţ.
Ce e asta?
Nu-ţi încap toate în geantă.
Atunci poart-o.
Poart-o pe deasupra.
Care arată mai bine?
Îi stă atât de bine în galben.
Părul ei e castaniu.
O s-o luăm pe asta, atunci.
Grozav.
N-o vrei?
De ce nu?
N-o să mă loveşti?
N-o să mă loveşti mai târziu?
N-o să te lovesc.
3, 4, bate la uşă,
5, 6, ia beţigaşe.
E vremea să ies?
Ce-i asta?
O caracatiţă.
O să prind un peşte.
Să prinzi un peşte?
Arată atât de real.
Ce ai păţit acolo?
Asta? M-am ars cu fierul de călcat.
Şi eu.
Suntem la fel.
E în regulă. E totul mai bine.
Bine, mulţumesc.
I-a învăţat să înoate împreună,
fiecare pe locul lui,
şi când au învăţat să înoate ca un peşte gigant,
a spus: O să fiu ochiul.
Şi au înotat în apa rece de dimineaţă
şi împreună în soarele din mijlocul zilei,
au gonit peştele mare.
Bună treabă.
Dar nu-ţi pare rău pentru peştele cel mare?
Nu e adevărat, până la urmă, ţi-a mâncat toţi prietenii tăi, nu?
Adevărat, dar...
Vino, stai aici.
S-o ardem.
Bine?
Motivul pentru care te-au lovit...
nu e fiindcă eşti rea.
Dacă spun că te-au lovit fiindcă te iubesc,
e o minciună.
Dacă te-ar iubi,
dacă te-ar iubi cu adevărat,
asta faci.
Asta faci.
Chiar e un gândac.
Uite, o barcă.
Frate!
Da.
Ce e?
Un greier.
Unde?
Nu era complet crescut şi ieşit din carapace.
O omidă, nu te speria.
Am atins-o.
Fă-o!
Vă dau astea.
N-o pune pe soră-ta s-o facă.
Ne pedepseşti pe una dintre noi?
De ce e între noi?
Ei bine, şi noi avem probleme.
Dacă trebuie să reducem costurile,
trebuie să fie una dintre voi cu salariile mai mari.
Puteţi discuta între voi?
De ce trebuie să fiu eu?
Am spus, te rog pe tine.
Dar asta nu e... Amândouă avem obligaţii,
nu doar tu.
Lasă-mă să rămân
şi-mi ţin gura.
Şi tu furai lucruri.
Nu despre asta...
Ştirile...
Te-am văzut...
când erai cu fata aia mică.
Bine.
Dar dacă vorbeşti, te omor.
Ce legătură are fosta soţie a tatei cu tine acum?
Ştiu, dar n-am ce face.
Tot vine în vizită.
Nu mă băgaţi în seamă.
M-am oprit ca să-i onorez amintirea.
- Da. - Da.
Toată lumea e bine?
Nu i-am văzut de la înmormântarea tatălui meu.
Nu poţi lupta contra legăturilor de sânge.
Zona asta...
Bine ai venit. Am plecat.
Sayaka, cina seara asta?
- Ce? - Rulouri de varză seara asta.
Da, vreau. Dar cu sos de roşii nu cu sos alb.
Fugi.
- Păstrează-mi o felie de prăjitură. - Mont Blanc.
- Am plecat. - Fugi.
E atât de matură.
Da.
E în al doilea an de facultate.
Şi fiica ta mai mare?
Adică, Aki?
Da.
E în străinătate, nu?
Da, pare să-i placă în Australia.
Nu?
N-a venit acasă în vacanţa de vară,
lucru ce l-a întristat pe tatăl ei.
Înţeleg, e minunat.
Poftim.
Nu e foarte mult, dar...
Înţeleg.
În cazul ăsta, mulţumesc.
Îmi pare foarte rău pentru ce s-a întâmplat cu mama mea.
Nu e vina ta.
Doar 30.000 de yeni.
Mulţumesc foarte mult.
Sper că ţi-a plăcut.
Dle. Four,
să mergem în camera pentru discuţii.
Şi eu aş vrea să-ţi văd faţa.
Dle. Four.
Grozav.
Ce să facem?
Ne giugiulim?
Ne îmbrăţişăm? Dormi în poala mea?
Sora mea mai mică...
Mama ei i-a luat un costum de baie
şi ei îi place.
Îl poartă prin casă şi când face baie.
Şi îmi aminteşte cum făceam şi eu asta.
Făceam şi eu la fel.
E în regulă să vorbeşti cu mine, în această cameră.
Adică...
Ce s-a întâmplat aici?
Ai lovit pe cineva?
Pe cine?
M-am...
lovit şi eu.
Doare, nu?
E în regulă.
E călduţ împreună.
Doare?
Da.
Simt că va ploua.
Piciorul tău e util.
Tăiţeii reci pică la fix vara.
Da.
De ce te-ai machiat?
Angajatul de la magazin mi-a recomandat asta.
Şi asta.
Cum ţi-ai permis-o?
Am fost concediată.
Te-au descoperit?
Ceva de genul.
Am putea deschide alt bar împreună.
În centru.
Dacă o angajăm pe Aki, ne-am putea descurca.
Nu, tot arăţi bine.
Dacă te machiezi ca pe vremuri.
Vine ploaia, vezi?
Sunt atât de obosită.
Ai luat şi ăsta?
Se vede?
1.980 de yeni. Pare mai scump, nu?
Arată grozav.
Ce...
Nu mai pot alerga.
Înseamnă că vine tunetul?
Grăbeşte-te!
Va fi alt tunet?
De ce eşti atât de liniştit?
Am făcut-o.
Am făcut-o, nu?
Da.
Ce e cu tine de arăţi ca şi cum nu eşti satisfăcută?
Abia am transpirat.
Eşti o mincinoasă.
Dă-mi.
Altă tură?
Nu, câţi ani crezi că am?
Lasă-mă să mă mai bucur de strălucire puţin.
Strălucirea ta e mai lungă. Eşti ud de transpiraţie.
Am făcut-o, nu?
Uite, ţi se scurge pe spate.
Ce?
Unde?
Unde? Ce?
Nu, opreşte-te, gâdilă.
E sărată.
S-au întors. Au ajuns acasă!
Suntem acasă!
V-a prins ploaia!
Am găsit o larvă de greier.
Ce, un greier, bine.
Sunt udă de tot.
Abia a început să plouă.
Aşa e, toarnă cu găleata. Bine.
Cu găleata.
Ce făceaţi?
Uite, plouă.
A turnat cu găleata.
Ia-ţi greierele şi du-te să faci baie!
Fac o gaură în centru şi...
pune-l acolo, domnişoară.
Aşa, da, fiţi atenţi.
Câţi copii?
- 3. - 3?
Nora i-a convins fiul
şi s-au mutat.
Da. Se întâmplă adesea.
Sunt acasă.
Bine ai venit acasă.
- Te-a prins ploaia? - A fost bine.
- Ce? - S-a întâmplat ceva bun?
O să-ţi spun curând, bunico.
Înţeleg.
Înţeleg, spune ea.
A fost un tip?
Aşa e!
Ce fel de tip?
Un client obişnuit unde lucrez.
- Ce? - Era un client.
Deci, suntem la fel.
Chiar dacă e la fel...
E important.
Ce?
E arătos?
Da, ai putea spune asta.
E diferit.
Deci, cum e?
E genul tăcut.
Genul tăcut e bun. Ei sunt...
Bărbaţii vorbăreţi nu sunt buni, bărbaţii vorbăreţi sunt răi!
M-aţi strigat?
- Nu te-am strigat! - Nu te-am strigat!
Fiţi atenţi!
A dispărut din nou!
Uite! Uite.
- Unde a dispărut? - Unde a dispărut?
- Uimitor, nu? - S-a dus deja.
Unde era înainte?
- Unde era înainte? - Aici.
Poate e din nou aici? Poate e din nou aici sau aici?
Nu, nu e aici.
Unde, ce? Unde?
Uite, a dispărut.
Ce e asta?
Ce faci!
Idioato! Termină.
- Asta e tot? - Nu.
- Asta e tot. - Nu!
M-am gândit că era uimitor.
Nu face asta.
Bine!
Şi eu pot să fac.
O să vă arăt un truc şi mai uimitor. Veţi fi şocaţi!
- Adu pachetul de cărţi. - Ştiu trucul ăla.
Nu le spune, prostuţo!
Nu te ridica! Fă-o acolo.
L-ai găsit?
- Nu. - Sub cel roşu.
A spus: să n-o pui pe sora ta s-o facă.
Ce anume?
Asta.
Cine?
Tipul Yamatoya.
Desigur, e prea devreme pentru Lin să...
L-ai găsit?
Nu pot.
Ce faci? N-ar trebui să fie greu de găsit.
Babo, o să răceşti.
Artificii.
Pe Râul Sumida.
Pe vremuri, le vedeam în fiecare an.
După ce m-a plouat într-un an, nu m-am mai dus.
Ploaia anulează focul de artificii.
Nu le poţi vedea, nu?
Doar auzi.
Nu le poţi vedea.
Aproape s-a terminat.
Spectacolul s-a terminat.
De tot?
Aia uriaşă. Cum se numeşte? Bujorul?
Cea care se scurge în jos e Salcia.
Vezi, uite.
- Nu văd nimic. - Nu vezi, dar ascultă.
Altceva?
Un nor care arată a peşte.
Ai dreptate.
Arată ca o balenă?
- Un peşte. - Da?
Shota, grăbeşte-te şi suflă!
Un val uriaş!
Uimitor.
Shota, îţi plac sânii?
Nu neapărat.
Minţi, te-am văzut uitându-te.
De ce?
E în regulă. Tuturor bărbaţilor le plac.
Şi tatălui tău îi plac.
Spune-mi.
Ţi se face mare jos acolo dimineaţa?
De ce?
Da?
Toată lumea e la fel?
Toată lumea e la fel. Toţi bărbaţii.
Te simţi mai bine?
Credeam că sunt bolnav.
Eşti sănătos!
Grozav!
E bine?
E rece!
Spune...
e aşa cum am zis, nu?
Nu va ţine mult.
Ştiu asta.
Dar uneori, e mai bine să-ţi alegi familia.
Doar să nu ai aşteptări.
Da, aşa e.
Doamnă, când privesc mai de-aproape, eşti o femeie ce arată bine.
Ce ai spus?
Faţa ta.
Am plecat.
Uită-te la semnele astea de îmbătrânire.
Mulţumesc.
Ai grijă, Shota!
Ai grijă!
Alea...
Nu e costum de baie, sunt chiloţi.
Ce?
Nu-l deschide brusc.
Mi-a căzut un dinte.
Dintele tău?
Spui: să crească un dinte puternic, apoi îl arunci.
Spune: să crească la loc şi îl arunci.
Bunico.
Trezeşte-te.
Haide, trezeşte-te.
Bunico.
Bunico!
Nu, Aki!
Adu-mi telefonul!
Mişcă.
- Ce naiba! - E moartă.
Uită-te la ea, nu mai revine la viaţă.
Nu putem chema ambulanţa aici.
Nu putem face nimic.
Tuturor ne vine rândul.
Dar înmormântarea? Sau incinerare?
Nu avem bani pentru asta.
Dar tu...
Să mai stăm lângă ea o vreme.
Şi ea se simte singură, nu?
Ce? Nu, tu...
Lin, tu...
Nu vrei să-ţi iei la revedere de la bunica, nu?
Nu.
Ascultă, ăsta e un secret mare.
Bunica n-a fost niciodată aici.
Mereu am fost o familie de cinci.
Ai înţeles?
Da.
Nu pot să cred că îngropăm pe altcineva.
Dar e diferit faţă de data aia.
Ai dreptate.
Depinde de cum priveşti asta,
bunica trebuie să fie fericită.
Desigur că e.
Mult mai bine decât să moară singură.
Mai e ceva.
Ştii, când mor eu...
Ce?
Îngroapă-mă sub heleşteul din curte.
Heleşteul ăla nu e suficient de mare.
Ai dreptate.
Stai, mereu ieşi ud afară. Şterge-te pe picioare.
Ştiu asta.
Cât?
116.000 de yeni.
A cui bani?
Sunt banii bunicii.
Deci, nu e rău.
Nu e rău.
Şi furtul din magazine?
Ce spune tatăl tău?
Orice e în magazin, nu aparţine nimănui, încă.
Cât timp magazinul nu dă faliment e în regulă.
Bună, tânără mamă, crochete pentru fiul tău?
Îţi place să ţi se spună mamă?
De către cine?
De către Lin.
Nu ştiu până n-o face.
De ce mă întrebi asta?
Pentru că vrea să-i spun tată.
Dar nu poţi.
Încă nu.
Nu e mare lucru. Deci nu-ţi face griji.
Bine.
Ce-a fost asta?
Încearcă tu.
Bunica e uimitoare.
Ne ajută chiar şi după ce a murit.
Cel care ne ajută e bătrânul.
Ce vezi?
Ce? Oceanul.
Universul.
Universul?
I-am găsit! Ştiam că a ascuns o parte!
Cu proteza ei.
Serios?
Iată-i, uimitor!
- Sunt acolo? - Da.
- Uimitor! - 10, 11, 12.
13, 14, 15!
Uimitor! Sunt câte 30.000 de yeni fiecare.
Bunica făcea vreo şmecherie?
Banii sunt bani.
Ce?
Astea nu sunt ale cuiva?
Şi, ce?
Ce?
Vrei să încerci şi tu?
În cazul ăsta...
Stai de pază la scări, bine?
E uimitor.
Pe vremea când...
Când m-ai salvat...
Ce!
Încercai să furi ceva din maşină?
Nu, prostule.
Atunci încercam să te salvez.
La naiba! Vino!
"În doliu." Ce înseamnă?
E ziua liberă?
A dat faliment?
Bine aţi venit!
Aşteaptă aici.
Bine aţi venit!
Tu!
- Shibata Shota. - Shibata Shota.
Cum scrii asta?
Clasicul Shibata, ca jucătorul.
Ca jucătorul.
Pentru "sho" caracterul cu oaie
şi pentru "ta" caracterul pentru gros.
- Câţi ani are? - Stai.
Şi-a rupt piciorul, dar nu s-a lovit la cap.
Scuză-mă, eşti mama lui Shota?
Da.
Trebuie să vii cu noi la secţia de poliţie.
Am venit după el.
Mi-am lăsat celălalt copil acasă.
Trebuie să aducem cardul lui de asigurare şi lucrurile.
- Ne întoarcem imediat. - Îmi pare rău, celălalt copil...
Îmi pare rău.
Ascultă.
- Dă-mi aia. - Nu.
- De ce nu? - Nu!
Bine, e în regulă.
Ascultă, dacă te întreabă cum te cheamă, eşti Lin.
Şi dacă te întreabă de bunica, spune-le că nu o cunoşti.
Dar fratele?
Shota? Îl luăm mai târziu.
Aşa e. Îl vor hrăni la spital.
Să punem papucii lui Lin aici.
Nu te chinui.
Ce culoare frumoasă.
A fost o zi frumoasă.
Uimitor.
Juri.
Câţi aţi fost pe plajă?
5 oameni.
- 5 oameni. - 5 oameni.
Ce făceaţi pe plajă?
Săream.
Săreaţi?
Bunica era cu tine?
Unde locuiai?
Într-o maşină.
Într-o maşină?
Singur?
Da.
Acoperi pe cineva?
Când am ajuns la casă,
împachetau cu toţii şi încercau să fugă
abandonându-te.
O familie adevărată n-ar face aşa ceva.
Numele real al bărbatului este Enoki Shota,
femeia este Tanabe Yuko.
Au omorât pe cineva?
Pe fostul ei soţ.
L-a înjunghiat, l-a omorât şi l-a îngropat.
Încurcată într-o crimă pasională.
Aşa, cei doi...
sunt legaţi.
A fost autoapărare, nu?
Dacă nu l-am fi omorât, ne-ar fi omorât pe amândoi.
Aşa a stabilit judecătorul.
Şi ce legătură are asta cu situaţia?
Nu, n-a fost răpire.
Părea că moare de foame,
deci Nobuyo a adus-o acasă.
Şi fata a fost fericită să vină cu ea.
Când a fost asta?
În februarie.
Asta numim răpire.
Asta i-am spus şi eu,
dar ea a spus...
că nu ceream o răscumpărare,
deci o protejam.
Mulţumesc că aţi venit.
Ce face Juri?
Da.
Cred că a fost uşurată. A adormit rapid.
Nozomi, ce a mâncat Juri ieri?
Preferata ei, omletă cu orez.
Ai gătit-o pentru fiica ta?
Da, eu am gătit-o.
Asta fiindcă...
bunica mi-a cerut să mă mut cu ea.
Dar n-a fost din blândeţe.
Primea bani de la familia
ce i-a răpit soţul.
Bani?
De la părinţii mei?
O plăteau de fiecare dată când venea în vizită.
Ce? Deci părinţii mei ştiau că locuiam cu ea?
Părinţii tăi spun că nu ştiau, dar...
Deci, bunica...
voia doar banii lor?
Nu pe mine.
Unde e bunica ta acum?
Eram lângă casă când Shibata Hatsue a fost descoperită.
Mai multe săptămâni au trecut de la moartea ei
şi poliţia cercetează,
incluzând şi posibilitatea unei crime.
Ce făceau oamenii ce pretindeau că sunt familia ei
în casa asta, rămâne înconjurat în mister.
Deci, spui că ai făcut totul singură?
Da.
Săpatul şi îngropatul.
Aşa e.
Le-am făcut singură.
Scăparea de un cadavru aduce o pedeapsă grea.
Înţelegi asta?
N-am aruncat-o.
Ba da.
N-am aruncat-o.
Am găsit-o.
Cineva a aruncat-o şi eu am găsit-o.
Altcineva a aruncat-o.
Nu te simţi vinovat
fiindcă ai pus copiii să fure?
Nu ştiam altceva ce să-i învăţ.
Dar totuşi...
De ce l-ai numit pe băiat Shota?
Ăsta e numele tău real, nu?
E un apartament?
O casă cu două etaje.
Vei locui acolo cu alţi şase copii.
- Doar cu alţi copii? - Da.
Poţi merge la şcoală de acolo, Shota.
Credeam că doar copiii care nu pot învăţa acasă merg la şcoală.
Unele lucruri
nu le poţi învăţa acasă.
Cum ar fi?
Să cunoşti oameni.
Să-ţi faci prieteni.
Ce face Lin?
S-a întors la familia ei.
Familia ei adevărată?
Da.
Shota, dacă şi tu...
Dar nu-mi amintesc nimic.
Ştii, asta...
Ascultă, sunt ocupată. Pleacă.
Doare.
Ţi-am spus să nu mă atingi.
Pleacă.
Cere-ţi scuze.
Juri...
Îţi voi cumpăra haine noi, deci vino aici.
De ce nu? Vino aici.
Lin a spus că vrea să se întoarcă?
Da, Juri e numele ei.
Nu, n-ar spune niciodată aşa.
Copiii au nevoie de mamele lor.
Asta cred mamele.
Faptul că naşti te face automat mamă?
Nu poţi deveni mamă decât dacă o faci.
Înţeleg că e dificil pentru tine că nu poţi face copii.
Erai geloasă?
De asta ai răpit-o?
Poate.
Poate o uram, pe mama mea.
Cum îţi spuneau
cei doi copii?
Mami?
Mămica?
Mă întreb...
Există două tipuri de momeli.
Sunt cele moi, făcute din cauciuc.
Arată ca un peşte mic sau vierme,
ca să prindă alţi peşti, se spune.
Şi celălalt tip...
e momeala tare, numită momeală tare.
Este făcută din lemn sau plastic
şi este folosită ca să prindă peşti mari şi lucruri de genul ăsta.
De unde ai învăţat astea?
Erau într-o carte.
Într-o carte.
Îmi pare rău, ispăşeşti şi pedeapsa mea.
Ai cazier.
N-o să scapi doar cu cinci ani.
Dar tu...
M-am simţit bine.
Nu e nimic, serios.
Îmi pare rău.
Din cauza mea ai fost prinsă.
Nu-ţi face griji. Lucrurile nu ies mereu.
Nu?
Cum e instituţia?
Mergi la şcoală zilnic?
Da, am luat locul 8 la testul de japoneză.
Eşti deştept, Shota, nu?
Te-ai tuns?
Arăţi bine, să vedem.
Arată bine, nu?
Arăţi atât de drăguţ.
Nu e arătos?
Arăţi drăguţ.
Shota,
ascultă...
Te-am găsit...
la localul de pachinko.
La localul de pachinko din Matsudo.
Maşina era o Toyota Vitz roşie.
Numărul de înmatriculare era de Narashino.
Dacă vrei cu adevărat,
îţi poţi găsi părinţii tăi adevăraţi.
Mi-ai spus să-l aduc pe Shota ca să-i poţi spune asta?
Aşa e.
Şi tu o ştii.
Nu suntem destul de buni pentru el.
Eu am terminat.
Pa.
Uimitor!
Atât de gustos, o combinaţie foarte bună.
Nu?
Cine te-a învăţat asta?
Eu?
Îţi place aici singur?
E mic,
dar baia e nouă.
Vrei să faci o baie?
Nu sunt sigur.
Eşti binevenit.
Baia e foarte curată.
Poate stau aici peste noapte.
Dar nu se vor supăra pe tine?
Nu e nicio problemă dacă mă întorc mâine.
Bun.
Shota.
Shota!
Vino aici.
Zăpada se adună.
Ai grijă.
Să facem un om de zăpadă!
Mâine mergi acasă, da?
Da.
Bun.
Spune...
Ai încercat să fugi fără mine?
Da.
E adevărat.
Dar am fost prinşi.
Înţeleg.
Îmi pare rău.
De acum înainte...
nu sunt tatăl tău.
Da.
Spune-le că îţi pare rău.
Spune-le că te-am obligat să stai peste noapte.
Aşa voi face.
Îmi pare rău nu pot te văd.
Am fost prins...
Am fost prins intenţionat.
Înţeleg.
Shota.
Shota!
Tată.
1... 2...
Leagă-mi şiretul.
3, 4, bate la uşă.
5, 6, ia beţigaşe.
7, 8, ţine-le drept.
9, 10, o găină grasă.
1, 2...
Traducerea şi adaptarea: alpo Subtitrari-noi Team